ПИСЬМЕННИЦЬКА ЕСЕЇСТИКА: ОСМИСЛЕННЯ ФЕНОМЕНУ - Шевченко, Тетяна (Вісник Одеського національного університету. Філологія, 2019)
У статті осмислюється феномен письменницької есеїстики. Досліджуються поняття «письменницька есеїстика» і «художня есеїстика». В якості основоположних позицій, що обґрунтовують художню природу есею як літературного твору, називаються такі: він наділений насамперед естетичним потенціалом; він переслідує естетичні задачі, тобто призначений, аби викликати естетичне переживання; він є втіленням естетичного досвіду митця і нашаруванням естетичних переживань різної міцності, тривалості та глибини; художній есей щільно звʼязаний з іншими родами й жанрами художньої творчості як такої, стаючи часто її продовженням, наслідком; художність – визначальна риса окреслюваного типу есею в цілому. У статті доводиться, що літературний есей, до якого найчастіше вдаються письменники, – це змістоформа, в якій естетичний досвід «стає філософією», виражаючи іманентні ознаки творчого субʼєкта, зверненого до власного внутрішнього досвіду. Вона вирізняється високим ступенем використання мовностилістичних засобів художньої виразності, покликаних створювати образи, наділені потужним струменем естетичного впливу.